Det her er noget, som kun hun og jeg ved.
Det er fortællingen om vores fælles hemmelighed.
Det startede med en lille sø af lys.
Da hun opdagede den, løb hun ud fra hospitalet.
Hun bad af hele sit hjerte, da hun gik gennem shintoporten.
Fisk?
Da jeg så udsigten, tænkte jeg, at det hele blot var en drøm.
Men det var det ikke.
Den sommerdag, højt oppe i himlen...
ændrede vi verden.
"Jeg er en 16-årig gymnasieelev."
Det vil begynde at regne voldsomt lige om lidt.
- Regnvejr nu igen? - Jeg troede, at det var slut.
- Der har lige været en tyfon. - Ja, altså.
Undskyld.
Alle bedes gå indenfor i sikkerhed.
Nu kommer det!
Hvor vildt!
Juhu!
Mange tak.
Det var noget af en skylle.
"Jeg søger et velbetalt fritidsjob."
- Skal du ikke selv have noget? - Jeg er ikke sulten.
Ikke? Så siger jeg tak for mad.
- Helt ærligt, du reddede mit liv. - Ja, det var tæt på.
Det er da også rigtigt...
Det er første gang, at jeg har reddet nogens liv.
- Ja? - Sælger de øl her?
Lad mig købe en til dig.
Det var dyrt!
En voksen, der nasser på mig. Tokyo er et vildt sted.
"Hvordan får man fat på et studiekort?"
Mere regn...
Hvad skal du lave i Tokyo, knægt?
Øhm... besøge noget familie.
Vi har fået tidlig sommerferie på min skole.
Hvis du får problemer, må du endelig ringe. Hej med dig.
Som om...
- Et 20 minutters bad koster 280 yen. - Værsgo.
- Det begyndte pludselig at regne. - Kan du ikke lære det?
- Nu skal jeg tørre op igen. - Undskyld.
Sidste års regnrekord...
"Fritidsjob: 0"
Sådan!
"Findes ikke." "Det er ulovligt."
"Er du stukket af hjemmefra?"
Er det sandt?
- Går du på universitetet? - Det er ikke for børn.
Et nyt voldsomt regnvejr...
Tokyo er et vildt sted!
UDGIFTER I TOKYO
Jeg bliver nødt til at spare.
Du må ikke sidde der.
800 yen for fri bar. Hej, du der. Vent lige lidt.
Du skal ikke stole på nogen her i Tokyo.
Gå ikke med folk, du ikke kender. De tager bare dine penge.
- Hej, hvad laver du her så sent? - Er du gymnasieelev?
- Vent lige et øjeblik... - Bliv her!
Tokyo er et vildt sted.
Men jeg vil ikke hjem.
Aldrig.
- Hvad laver han her? - Han sover.
- På jorden? - Venter du på at komme ind?
Undskyld.
- Helt ærligt! Er du okay? - Lad ham være.
- Sikke noget rod. - Undskyld.
Den kan ikke være ægte.
Yamabuki-cho...
- Hvad? - Sig det ikke til nogen.
- Hvorfor? - Du har jo ikke spist i tre dage.
Det var det lækreste måltid, jeg havde fået i mit 16-årige liv.
- Hvornår ses vi igen? - Hvad med i overmorgen?
Ja? Jeg har fundet en god café. Jeg bestiller bord.
- Vi ses, Nagi. - Farvel, Ayane.
Og de går i 5. klasse.
Der var jeg heldig. Jeg håbede, at du var her.
- Hej, Kana. - Pigerne er vilde med ham.
Har du fået krøllet håret? Det er så nuttet.
Tokyo er et vildt sted.
Kan det virkelig være her?
Den er vist i stykker.
Hallo, det var mig, der ringede. Er hr. Suga her?
Hr. Suga?
Hr.... Suga?
Hvad har jeg gang i?
- Godmorgen. - Undskyld.
Kei har fortalt om dig. Du er den nye assistent.
- Jeg har ikke... - Jeg hedder Natsumi. Goddag.
Endelig en, der kan lave det kedelige arbejde.
- Hør her, min dreng. - Ja?
- Du kiggede på mine bryster, ikke? - Nej!
- Hvad hedder du? - Hodaka Morishima.
- Hodakakun. Fint navn. - Er du ansat her, Natsumi?
- Vil du vide noget om mig og Kei? - Ja...
Du er grineren. Det er fuldstændig, som du tror.
Hvad?
Det var første gang, jeg så en elskerinde.
Det er længe siden, knægt. Har du ikke tabt dig?
Har du nu været i pachinko-spillehallen igen?
Og du, knægt, du leder efter arbejde, ikke?
For tiden skriver vi for dette gamle, seriøse tidsskrift.
"Manden, der kom fra 2026" "Regnvejr som våben"
Næste tema er vandrehistorier.
Du tager ud og interviewer folk og skriver en artikel.
- Men jeg... - Bare find på noget.
Forsvindinger, menneskehandel og lignende ting. Det kan I jo godt lide.
Hvad med hende her? 100% solskinspigen.
- Solskinspigen? - Det er mig.
Det har regnet uafbrudt i år. Så det er du nok ikke.
Du viser overhovedet intet initiativ, min dreng.
Hun har lavet en aftale, så tag med derhen.
- Mig? Nu?! - Du er ansat på prøve.
- Ja, som praktikant. - Helt ærligt, det kan jeg da ikke.
- Selvfølgelig findes der solskinspiger. - Jeg vidste det.
Og regnvejrspiger.
De første er besat af en rævegud, og de sidste er besat af en dragegud.
- Ja? - Dragemennesker drikker meget.
De tørster efter vand.
De er ofte stærke, præstationsorienterede og skødesløse.
Rævemennesker er flittige, lidt forsagte og uegnede som ledere.
Mange af dem er smukke.
Vejret er ude af balance, så der fødes mange solskinspiger og regnpiger.
Gaia-hypotesens homøostase.
Men vi må træde varsomt.
Det har altid konsekvenser at pille ved naturens balance.
Bruger man for mange vejrkræfter, forsvinder man ud i det blå.
Jeg skal nok passe på.
Hvordan gik det så?
En gammel spåkone talte i en evighed om ting, der kun sker i fantasy-romaner.
Bruger man for mange kræfter, så forsvinder man.
Vejret er jo ikke en kraft, man har. Det er et naturfænomen.
Det ved jeg godt, men vi skal underholde folk.
Har du ikke skrevet mere? Du er langsom. Men det er nu ikke værst.
- Du er ansat. - Jeg har ikke sagt, at jeg ville...
Der følger bolig med jobbet.
- Og mad. - Så vil jeg gerne.
Er det rigtigt? Hvad var det, du hed?
Du er grineren. Han hedder Hodaka.
- Værsgo. - Her.
- Jeg er mindreårig. - Lad os fejre Hodakas ansættelse.
Skål!
Det var mit første rigtige måltid, siden jeg kom til Tokyo.
Og sådan startede min nye hverdag.
Firmaet var et lille forlag, som blev drevet af hr. Suga og Natsumi.
Jeg tog mig af det praktiske. Opvarte hr. Suga -
- passe telefonen, føre regnskab og transskribere interviews.
- Har du ikke skrevet mere? - Det her er ikke min.
Undskyld, men hr. Suga er her ikke nu...
Nogle gange kørte Natsumi og jeg rundt og interviewede folk.
- De leder efter en solskinspige. - De er tossede.
Min søsters veninde er solskinspige. Hun ringer altid til hende før en date.
Det ved vi intet om...
og så opfangede vejrballonens videosonde noget mærkeligt.
En sværm af flyvende objekter mellem bygeskyerne.
- Har du ikke skrevet mere? - Du skal se på priserne.
- Han er her desværre ikke. - Den sætning dur ikke. Den er god.
Hr. Suga, vågn op. Kom nu...
Mine dage var hektiske, men for første gang var der nogen, der regnede med mig.
Og de evindelige regnvejrsdage i Tokyo gik lynhurtigt.
Regn, regn, regn, regn...
Nå, der var du. Regn... Har du det godt?
Så det mener du? Dygtig mis.
- Bare rolig. Det er så nemt. - Jamen...
Bare prøv. Du får løn med det samme. Vores klub ligger lige her.
Det var da hende...
Prøv nu bare. Det giver gode penge.
Det er lige derinde. Kom...
Men...
Kom med!
Hej... lige et øjeblik!
- Helt ærligt... - Løb!
Nej, jeg vil ej!
Din møgunge!
Så... så... så...
Hvad havde du tænkt dig?
Hun ville jo ikke!
Er du hjernedød? Vi havde indgået en aftale.
Var det ikke dig, der lå og sov i indgangen til vores klub?
Det her er hævnen for det!
Vær sød at holde op med det der.
For helvede... Flyt dig!
Hvad fanden? En legetøjspistol. Du er virkelig hjernedød.
Rejs dig op!
Helt ærligt, hvorfor gjorde du det? Var det din tak for burgeren?
Hvor har du pistolen fra? Hvem er du?
Den... fandt jeg.
Jeg beholdt den som en slags amulet.
Hvad? Du sigtede på ham med den. Du kunne have slået ham ihjel.
Du er for meget. Syg i hovedet. Håbløs.
Jeg... blev fyret fra mit arbejde.
- Var det min skyld? - Nej, det var ikke den burger.
Men jeg havde virkelig brug for et job, der giver gode penge.
Undskyld! Jeg skulle ikke...
- Gør... det meget ondt? - Ikke særlig meget.
Du er stukket af hjemmefra, ikke? Det er let at gennemskue.
Men Tokyo er ikke særlig sjov med alt det regnvejr.
Kom med.
- Det bliver godt vejr nu. - Hvad?
Hvad mener du?
Er du en solskinspige?
- Jeg hedder Hina. Hvad hedder du? - Hodaka.
- Hvor gammel er du? - 16.
Så er du yngre end mig. Jeg bliver... 18 i næste måned.
- Det kan man ikke se. - Du skal behandle mig med respekt.
Det glæder mig at møde dig, Hodaka.
- Mor, der var en fisk. - Hvor dejligt.
- Hvad er det for noget sludder? - Det er rigtigt. Kom med.
Se derhenne.
- Der er ikke noget. - Jo... Se nu ordentligt efter.
Hvad er det... det der?
Kanto-området har fået usædvanligt meget regn denne sommer.
Det har regnet uafbrudt i to måneder -
- og der er udsigt til regn en måned endnu...
"Lad os om vejret!"
Meteorologisk institut siger, at det er ekstremt...
Mon det er for dyrt?
Hej... Det er helt vildt, det her!
"Hvad er det, der regner ned?" "Gelélignende dyr faldt ned med regnen."
De ligner på en måde fisk. Faldt de ned fra himlen?
Men der er ingen tilbage, vel?
Nej, de forsvinder med det samme. Se selv der.
Det var jo det, meteorologen sagde.
Himlen er dybere end havet. En ukendt verden.
Når en regnsky kan rumme lige så meget regn som en sø -
- kan den vel også rumme et helt økosystem.
- Som disse fisk? - Måske. Er det ikke vildt?!
Det må da give gode penge at skrive om det?
Hvad? Nu lyder du ligesom Kei.
Du bliver en kedelig voksen.
Skub ikke vejrpigen fra dig. I skal jo på date, ikke?
- Det er ingen date... - Jeg skal til jobsamtale nu.
- Hvad? Arbejder du ikke her? - Nej, jeg bor her bare.
Det er altså ingen date.
Jeg forstår udmærket, hvordan du har det, Keisuke.
Men hun er endelig holdt op med at tale om dig.
- Det ville være ondt at starte igen. - Men jeg har ret til at se hende.
Og desuden ryger du jo, ikke sandt?
Hun har astma, så det kan du ikke være bekendt.
Jeg er holdt op med at ryge for længe siden.
Men... du ligner altså en, der ryger.
Det regner hver eneste dag i år. Det er skidt for hendes astma.
Jeg har ondt af vor tids børn. I gamle dage var forår og sommer en smuk tid.
- De kan da ikke bo alene. - Nej, det går ikke.
Vent lidt. Det her er jo...
mit første besøg... hos en pige.
Velkommen, Hodaka. Var det svært at finde herhen?
- Undskyld, det er ikke noget særligt. - Mange tak. Kom indenfor.
- Mange tak. - Værsgo.
- Hodaka, har du spist frokost? - Ikke endnu. Nej...
Sæt dig ned og slap af.
- Må jeg bruge dem her? - Selvfølgelig.
- Bor du alene? - Nej, sammen med min lillebror.
- Vi har haft lidt problemer. - Problemer?
Hvad med dig? Hvorfor stak du af hjemmefra?
Jeg havde det ikke godt. Hverken i skolen eller derhjemme.
Javel så...
Burde du ikke tage tilbage?
- Det har jeg ikke lyst til. - Javel så...
Så er der mad.
- Hold da op. - Åh, purløg, purløg... purløg.
Hvad synes du om at bo i Tokyo?
Nu jeg tænker over det, så trives jeg faktisk her.
Hvor godt! Lad os spise.
- Hvad? Er det et jordskælv? - Nej, det er et tog.
- Mener du det, Hodaka? - Ja. Du er jo en rigtig solskinspige.
Du kan få solskin ved at bede. Og du mangler et job, ikke?
Jo, men det kan jeg da ikke tage penge for.
Men du kan altså slet ikke arbejde på en bar, Hina.
Hodaka.
- Hvad glor du på? - Jeg glor ikke! Undskyld.
- Er 5000 yen ikke lidt dyrt? - Skal vi hellere sige 3000 yen?
Det er jo dyrt med husleje og sådan...
- Vi mangler billeder. - Dem tegner jeg.
- Hvad er det der? En kappa? - Det er en frø.
Sådan!
- Skal jeg uploade det? - Ja, ja...
Hej... Storesøster, i dag regnede det med sardiner...
- Hvem er du? - Det var dig, jeg så i bussen.
Kender I hinanden?
Det er min lillebror, Nagi. Hodaka er min businesspartner.
Vi har fået en bestilling!
- Er den allerede uploadet? - De skal afholde et loppemarked.
- Det er i morgen! - Skal jeg virkelig gøre det?
Overvejende regn...
- Det bliver jo regnvejr! - Netop.
Hvem er den fyr?
- Jeg skal nok hjælpe. - Hvordan det?
Hina, den er til dig!
- Den behøver jeg ikke. - Jeg har noget endnu bedre.
- Undskyld, men nej tak. - Du er for meget, Hodaka!
- Hvem har tilkaldt dem der? - Vi tænkte, at det kunne bringe held.
I behøver ikke gøre mere, venner!
- Lige et øjeblik. Vil du have vand? - Eller et bolsje?
- Bed dem gå hjem. - Javel.
- Se, det klarer op. - Det er da løgn!
- Solen skinner. - Det er en evighed siden.
- Se! - Det var på tide.
- Hvor er det smukt. - For vildt.
- Hvad siger I så? - Du er en ægte solskinspige.
- Solen skinner virkelig. - Imponerende.
- Selvom det er en tilfældighed. - Men...
- Er 20.000 yen nok? - Det er alt for meget.
Du får en bonus, fordi du er så nuttet.
Tusind, tusind tak. Vi kommer til at sælge meget mere nu.
- Vi klarede det! - Du er så god, storesøster!
- Lad os tjene penge på vejret! - YES!
"Til min bryllupsdag." "Til idrætsdagen."
Hjertet er en underlig størrelse.
Når man ser solen om morgenen, fyldes det af energi.
En blå himmel får det til at banke af glæde -
- og blive endnu mere forelsket i den, der går ved siden af en.
Jeg vil bære hvidt under en blå himmel.
- Vi vil se meteorregnen. - Den vinder aldrig, når det regner.
- Jeg har forberedt den dag så længe. - Jeg vil gerne ud og lege.
Alle havde gode grunde til at ønske sig sol midt i regnen.
Hina kunne kun fjerne skyerne lokalt og ganske kortvarigt -
- men himlen opfyldte altid hendes bøn.
Hun var virkelig en 100% solskinspige!
Det var, som om hele byen iførte sig sommertøj.
Tænk, at jeg var født i sådan en smuk verden.
Og så smiler vi!
- Kom så! Løb alt, hvad du kan! - Se, der er flere!
- Kom så, kom så. - Mange tak.
- Mange, mange tak.
Tænk, at en blå himmel kan gøre sådan en forskel.
Pludselig forstod jeg, at vores hjerter er forbundet med himlen.
"Der er misosuppe i gryden."
Jeg går nu.
Hvad? Hvor skal han hen?
- Det er aflyst på grund af regn. - Det er over tiden.
- Jeg har ellers taget det fine tøj på. - Skal vi tage hjem?
100% solskinspigen er vist vildt god. Jeg har fundet hende på nettet.
Er du sikker? Tør du det til sådan et stort arrangement?
De lover regn hele ugen, så det nytter ikke engang noget at udsætte det.
I sådan en situation må man bare stole på de højere magter.
Jingu Gaien-fyrværkeriet starter som planlagt kl. 19.
Jeg kan godt lide...
mit arbejde som solskinspige.
Mit liv giver pludselig mening.
Eller sådan nogenlunde. Måske, måske, måske, måske...
Måske, måske, måske... Hvad mener du?
Du tager tingene alt for tungt.
Så tak, Hodaka.
Vejret er en underlig størrelse.
Himlen påvirker virkelig ens humør.
Og Hina rørte ved noget dybt inde i mit hjerte.
Fyrværkeriet ved Jingu Gaien blev velsignet af mirakuløst vejr.
Men nu er regnen nærmest værre end før.
Temperaturen i Tokyo ligger på omkring 20 grader -
- og det er usædvanligt køligt for august.
- I er min første prioritet.
Så pas godt på ikke at blive forkølet.
Regn og kulde tvinger fødevarepriserne i vejret -
- og salathoveder er tre gange så dyre som sidste år.
Nå, det projekt? Ja, det har vi sat på pause.
- Det beklager jeg meget. - Det er forstået.
Jeg prøver at finde på noget andet.
Hvad vil du?
- Hallo, det er Mamiya. - Det er Keisuke.
Undskyld, jeg presser på. Her forleden...
Kei, du er sent på den. Det er et vigtigt interview.
- Er du sur? Ingen nye job? - Hvor er Hodaka?
Har han et andet job? Hvad så med hans arbejde hos mig?
Gør det noget? Vi har jo ikke travlt.
- Han har ladet katten flytte ind. - Han minder om dig.
Du tog ham til dig, fordi han mindede om dig selv.
Hvor meget betaler du ham egentlig?
Ikke mere end 30.000 yen?
Nej, 3000.
- Kun 3000? Det er grov udnyttelse. - Se fremad!
Du risikerer et sagsanlæg. Faktisk tror jeg, at jeg melder dig.
Han får mad, jeg betaler hans telefon, og han har ingen husleje, så...
Det er derfor, han må tage et ekstra job.
Sikke en overraskelse. Det er klaret op.
I er fantastiske. Det er en skam, at I holder op.
Efter at hun var i fjernsynet, får vi for mange opgaver.
Vi kan ikke overkomme det. Vi tager en opgave mere, og så holder vi pause.
Hun virker også meget træt.
Bedstemor, har du gæster? Jeg kom for at hjælpe.
Sikke unge gæster, du har. Er I bedstemors venner?
Jeg har bedt om tørvejr til første obon efter bedstefars død.
Det lader til at virke...
Regnvejr gør det svært for ham at komme tilbage.
- Komme tilbage? - Ja, til obon.
Den dag, hvor de døde kommer tilbage.
Så det er første obon, siden han døde?
- Ja, det er. - Det er det også for min mor.
- Mistede du din mor sidste år? - Ja.
Så tænd en velkomst-ild til hende også. Så hun kan passe på jer.
Ja...
Han følger røgen, så han kan finde hjem derovrefra.
- Derovrefra? - De døde vender hjem ved jævndøgn.
Der har altid været en anden verden oppe i himlen.
Det er, så vidt jeg ved, hvad vejr-jomfruen sagde.
Sikke et underligt billede. Der er flyvende fisk... og en drage.
- Det er virkelig flot. - Ja, er det ikke?
Var vejr-jomfruen så ikke lidt som en shaman?
Hvad siger du?
Var hun shaman?
Det var vejr-jomfruens arbejde at reparere vejret.
- Reparere? - Sådan noget sludder.
Altså at reparere unormalt vejr ligesom i år?
Der er da ikke noget unormalt ved vejret.
I bliver ved med at tale om 'vejr-historie'.
Men hvornår begyndte man egentlig at registrere vejret? For 100 år siden?
Er I klar over, hvor gammelt billedet er?
- 800 år gammelt. - 800 år?
Tag det roligt, bedstefar.
Vejret gør, som det passer det, uanset menneskenes ønsker.
Vi ved intet om, hvad der er normalt og unormalt.
Vi må bare klamre os fast her mellem himmel og jord et kort øjeblik.
Mennesket har kun tiden her på jorden til låns.
Det var man meget mere bevidst om i gamle dage.
Der er en tynd tråd, der forbinder os med himlen.
Det er vejr-jomfruerne.
Unge piger, der lytter til folks ønsker og formidler dem til himlen.
I gamle dage fandtes der sådan en pige i alle landsbyer og distrikter.
- Kei, der lyder som solskinspigen. - Gider I høre mere?
Det er så langt ude... av.
Overhovedet ikke. Det er virkelig spændende.
Men alting har sin pris.
En trist skæbne venter vejr-jomfruerne.
TACHIBANA
to, tre.
- Så er det din tur, storesøster. - En, to, tre.
- Tak, fordi I besøger Bedste. - Faktisk er vi her på arbejde.
- Kom nu, Bedste. - De hygger sig, hva'?
- Hvor gamle er I egentlig? - Jeg er 16. Hun er...
- Hun bliver 18 i næste uge. - Har hun fødselsdag?
Så skal du finde på en gave.
- Kom og få noget vandmelon. - Ja tak!
Lige et øjeblik!
Satans også!
For fanden da. Hvorfor?
Vent lige lidt.
Jeg vidste ikke, at hun var mindreårig.
Hvad? Er det slet ikke det?
Det sagde jeg lige fra starten. Hvorfor al det løberi?
Det her er dig, ikke?
Kan du fortælle os noget om den dreng?
Så han går i gymnasiet?
Måske fandt han bare pistolen, som Shibata smed væk.
Så har han måske skrevet noget om det.
Mener du på nettet?
De unge skriver alt muligt derude.
"Hvad er den bedste fødselsdagsgave til en pige, der fylder 18 år?"
4 SVAR. "Spørg ikke om den slags på nettet."
- Kom så, Nagi! - Hvor er du bare god, Nagi!
- En ring. Den er sikker. - Ja? Er det ikke for meget?
- Det er til storesøster, ikke? - Jeg har spurgt en anden pige...
Hvad jeg vil have? Kys og kram. Kontanter. En sød kæreste. Og et job.
Som om det hjalp.
- Farvel, Nagi. - Vi ses snart, Nagi.
- Du er forelsket i hende, ikke? - Hvad?
Nej, jeg er ej. Eller det er jeg måske.
Det værste er en mand, der ikke siger, hvad han føler.
Mener du det?
Hvis du vil have en pige, så sig det. Du kan altid lyve bagefter.
Må jeg have lov til at kalde dig for læremester?
Siden mor døde, har Hina arbejdet hele tiden.
Hun gør det for min skyld. Jeg er jo stadig kun et barn.
Jeg synes, at hun fortjener at kunne gøre som andre unge piger.
Så må vi se, om du er den rette eller ej.
Mange tak.
Tror du, at hun bliver glad for den?
Hvad?
Du har været tre timer om at vælge. Jeg ville blive overlykkelig.
Held og lykke.
I morgen har vi den sidste opgave med at skaffe solskin.
En far beder om godt vejr, så han kan tage i parken med sin datter.
Og så giver jeg Hina ringen bagefter.
- Far, en gang til! En gang til. - Okay. Er du klar?
Sådan!
Uh... det er ikke godt for ryggen.
Helt ærligt, hr. Suga. Vidste du, at jeg lavede det her?
Og så sagde du ingenting. Og så har du ovenikøbet en datter.
Jeg er imponeret. De lovede 100% regn i dag.
Min datter har astma.
Hun bor hos sin mormor, og jeg må ikke se hende, når det regner.
- Intet er bedre end en blå himmel. - Du er Hodakas chef, ikke?
Jo, og jeg har reddet hans liv. Hvorfor behandler hun dig som et barn?
Hina er to år ældre end mig.
Om man er 16, 17 eller 18 kommer ud på et.
- Gør det? - Nej det gør ej.
Hej, alle sammen!
Får du ikke problemer, hvis Natsumi opdager, at du er gift?
Hvad? Hvad sker der?
Hodaka troede, at du var min...
Elskerinde?
I har da aldrig sagt, at I var onkel og niece.
- Sikke nogle klamme fantasier. - Hvor er du ulækker.
Helt ærligt, Hodaka...
- Du kiggede på mine bryster! - Nej!
- Natsumi! - Hej, Moka!
- Far, se her! Den er til dig. - Mener du det?
- Hodaka, kom nu. - Min læremester kalder på mig.
- Hodaka er grineren. - Han er barnlig.
Synes du ikke, at de ligner hinanden?
- Hodaka og hr. Suga? - Ja.
Kei løb hjemmefra og kom til Tokyo som teenager.
Han mødte sin kone og blev meget forelsket.
Hun døde i en ulykke for nogle år siden, men han elsker hende stadig.
Jeg har længe gerne villet møde dig, Hina.
100% solskinspigen. Du er for vild.
Bare det stod på mit cv.
Jeg søger arbejde. Bare jeg gik i gymnasiet igen.
Jeg kan ikke vente med at blive voksen.
Nej, og du ser heldigvis godt ud. Det er jeg glad for.
Jeg har været lidt bekymret.
Moka, er du træt? Her, tag et sug. En, to, tre...
- Jeg vil lege mere. - Det tror jeg ikke...
Vi må hellere komme videre.
Hvad? Jeg vil være mere sammen med Nagi.
- Skal vi ikke spise sammen? - Men...
Jeg kunne tage med ud at spise. Er det okay?
- Selvfølgelig. - Hodaka, følger du storesøster hjem?
Hina, tak, fordi du fik solen til at skinne i dag.
Selv tak. Det er dejligt at kunne gøre andre glade.
Det går ikke. Det går ikke, det går ikke...
Det her bliver jo...
første gang at jeg erklærer nogen min kærlighed.
- Hina... Undskyld. - Hodaka...
- Hvad var det? - Ikke noget. Hvad ville du sige?
Hodaka, altså...
Jeg...
Hina!
- Hodaka! - Hina?
Jeg tror, at jeg blev solskinspige...
den dag for et år siden.
Dagen før havde jeg bedt og bedt om godt vejr hele dagen.
Jeg ville gerne ud i solen en sidste gang sammen med min mor.
Det lignede en sø af lys.
Jeg bad af hele mit hjerte, mens jeg gik under shintoporten.
Da jeg vågnede, lå jeg på ryggen oppe på taget, og solen skinnede.
Jeg tror, at det var der, jeg blev forbundet med himlen.
Forbundet med himlen?
Hodaka, bliv derinde.
- Det er politiet. - Politiet?
Er du sikker på, at du aldrig har set ham?
Han er blevet set ganske ofte heromkring.
Jeg kender ham ikke.
- Hvad har han gjort? - Vi vil bare gerne tale med ham.
Han er løbet hjemmefra, og hans forældre har efterlyst ham.
Du bor her alene med din lillebror, ikke sandt?
- Jo. - Det er lidt problematisk.
- To børn kan ikke... - Men vi generer jo ikke nogen.
- Hina... - De kommer fra kommunen i morgen.
Hvad skal jeg dog gøre? De vil skille os ad.
"Hr. Suga"
- Hodaka! Politiet kom... - Jeg ved det. Skynd dig op.
Temperaturen er faldet voldsomt efter solnedgang...
- Hr. Suga? - Hvad synes du?
Jeg er forklædt. Politiet kom hen på kontoret.
De tror, at jeg har bortført dig.
Jeg nægtede alt, men de mistænker mig.
Tag den. Det er din fratrædelsesgodtgørelse.
Du skal ikke komme tilbage. Så anholder de mig.
Jeg søger om forældremyndighed over min datter. Det er en svær tid.
Hvorfor tager du ikke bare hjem? Så bliver alt godt igen.
Det vil være det bedste for alle.
Det er på tide at blive voksen, knægt.
- Vi kan ikke blive her. - Men hvor vil du tage hen?
Det ved jeg ikke.
Det kan være lige meget. Bare vi er sammen.
Du må hellere tage hjem, inden de fanger dig.
- Du har et sted at tage hen. - Sig ikke sådan.
Vi skal nok klare os.
Jeg skal ikke tilbage. Lad os stikke af sammen.
Der advares mod voldsom regn over Tokyo.
Det kan blive det kraftigste regnvejr i årtier.
Der kan komme oversvømmelser...
Et pludseligt lavtryk...
Floden går over sine bredder. Alle skal passe på.
- Den går over sine bredder. - Forhold jer i ro og gå mod udgangen.
Namboku-linjen på Akabane-Iwabuchi, Shibuya Stations metro...
Mange fly er aflyst i Haneda lufthavn...
Der falder 150 mm regn i timen, og Tokyo er ramt af oversvømmelser.
Kita, Arakawa, Taito og Sumida-distrikterne...
- Vi kan ikke garantere noget. - Er her ikke meget koldt?
Det er usædvanligt koldt for en august måned...
Temperaturen i Tokyo er faldet til under 10 grader.
Jeg gentager: Der advares mod voldsom regn i hovedstaden.
Et lavtryk over det sydlige Kanto...
Kold luft over Kanto giver ustabilt vejr...
Der loves mere regn i det centrale Japan...
Det forventes, at det unormale vejr fortsætter...
Der er tale om usædvanligt og farligt vejr.
På grund af voldsom regn er alle tog på Yamanote-linjen aflyst.
Ih altså...
- Irriterende. - Jeg beder mor hente os.
- Hvad gør vi? - Lad os finde et sted at overnatte.
Jeg beklager, men vi har ikke plads.
- Har I en reservation? - Vi er fuldt booket.
Er det bare jer tre? Har I et id - kort?
- Vi kan ikke tage imod mindreårige. - Det her er ikke et sted for børn.
Sig mig lige... I er vel ikke stukket af hjemmefra?
Storesøster, Hodaka. Se lige der!
Er det ikke sne?
Hina er forbundet med himlen.
Jeg fryser...
Kei, nu sner det midt i august. Verden er helt af lave.
Åh nej.
Det virker utroligt, men det sner her i Tokyo.
Kei, vågn op! Du ender med at blive forkølet.
Asuka.
Asuka. Også dig, Kei. Smil.
- Uhh... det er koldt. - Du ligner en gammel mand, Kei.
Når man først bliver gammel -
- er man nødt til at prioritere ordentligt.
Hvad? Hvor er Hodaka?
Har du smidt ham ud? Hvorfor?
Politiet kom, siger jeg jo. Jeg er nødt til at beskytte mig selv.
Er det dårlig samvittighed, der får dig til at ryge og drikke?
Du er håbløs!
Selv Regn siger det. Så håbløs.
Hold dig væk. Du stinker af gammel mand.
Du er selv håbløs. Var det ikke Hina, hun hed?
Hvis det om vejr-jomfruerne er sandt, så ender hun med...
Men det er... Hvad skulle jeg have gjort?
Tag det ikke så tungt. Det er sikkert bare løgn.
Men hvis det er sandt...
Hvis man kan ændre vejret ved at ofre en person, så gerne for mig.
Mon ikke alle har det sådan?
Der advares mod voldsom regn og snevejr.
Alle bedes holde sig indendørs og følge alle evakueringsinstruktioner.
Hej, unger! Det er farligt at gå rundt her alene.
- Er I søskende? - Altså...
Vi er på vej hjem. Jeg går på universitetet. Det er mine yngre brødre.
- Godt. Må jeg se dit studiekort? - Det har jeg ikke fået med.
- Det kan godt være ham. - Pas på, måske bærer han pistol.
Hvad med dig? Går du i gymnasiet? Er din rygsæk ikke lidt stor?
Vær venlig at tage hætten af.
Hina, stik af.
- Vent! - Du bliver her!
- Fik dig! - Slip mig dog!
Modsætter du dig anholdelse?
- Slip mig! - Forhold dig i ro!
Hodaka!
Stop!
- Hina. - Hjælp mig!
Du godeste!
Hina, kom.
Læremester...
Det bliver 28.000 yen for en nat.
- 28.000. Kan du betale? - Ja, selvfølgelig.
Jeg er åbenbart efterlyst nu.
Det er da vildt cool.
- Jeg var så bange. - De havde nær anholdt dig.
Jeg gik helt i panik. Det er ikke noget at grine af.
Hvor er her stort. Også sengen. Og badet.
Storesøster. Hodaka. Skal vi ikke tage bad sammen?
Gå bare i selv.
Hodaka, så lad os mandfolk bade sammen.
- Hvor er det dejlig varmt. - Hvad er det?
For vildt!
Så bytter vi!
- Der er alt muligt. Hvad vil du have? - Lad os prøve det hele.
- Sikker? - Jeg har penge.
Storesøster, vi skal have luksusmiddag i aften.
Jeg glæder mig!
- Undskyld ventetiden. - Det gør ikke noget.
Så er der mad.
- Hodaka, må jeg smage den der? - Lækker karryret.
- Yakisobaen er god. - Må jeg smage?
- Er det ikke for tidligt? - To minutter er bare perfekt.
Hvis der virkelig er guder til, så har jeg en bøn.
Det her er alt nok. Vi behøver ikke mere.
Vi skal nok finde ud af det.
Så vær søde ikke at give os mere -
- men tag heller ikke noget fra os.
Kære guder, lyt til min bøn. Lad os tre -
- være sammen sådan her i al evighed.
Hina, tillykke med de 18 år.
Den har ikke været særlig dyr, men den vil klæde dig.
Tak!
Sig mig, Hodaka, vil du gerne have, at regnen holder op?
Jeg er udvalgt til at blive ofret.
Natsumi fortalte mig, hvad der sker med solskinspiger.
De er nødt til at lade sig ofre, for at vejret kan blive normalt igen.
Sludder. De to finder på så meget. Mennesker... forsvinder jo ikke bare.
- Hvad kigger du på? - Ikke noget!
Jeg kigger på dig, Hina.
Hvorfor græder du?
Jo mere jeg beder om godt vejr, desto mere gennemsigtig bliver jeg.
Hvis jeg dør på den her måde, så skal sommeren nok komme tilbage.
- Vær sød at tage dig af Nagi. - Nej!
Du må ikke forsvinde. Vi skal bo sammen alle tre.
- Hodaka. - Hina, lad os love hinanden det.
Lad os være sammen altid.
Jeg skal nok arbejde. Jeg kan tjene penge.
Nu, hvor du ikke er solskinspige mere, så bliver din krop som før.
Jeg havde en drøm. Dengang jeg boede på øen.
Jeg ville væk og ind i lyset.
Jeg cyklede og cyklede...
Lige da jeg nåede frem, kunne jeg ikke komme længere.
Det var her, at jeg besluttede, jeg ville rejse efter lyset.
Og det var i udkanten af det lys, at jeg fandt dig.
Jeg havde en drøm. Det var den dag, jeg mødte dig.
Du lignede en vildfaren kattekilling.
Men takket være dig har jeg fundet en mening med livet.
Jeg elskede mit job som solskinspige, fordi det fik folk til at smile.
Jeg er glad for, at jeg mødte dig.
Så du må ikke græde, Hodaka.
Hvor er jeg?
Hodaka...
Hina... Hvor er du? Hina?!
- Hina? - Hvad sker der, Hodaka?
Hina er her ikke. Hun er væk!
Jeg drømte lige... at hun forsvandt op i himlen.
Det kan ikke være sandt...
- Luk op! Luk så op! - Hvad?
Hodaka Morishima, ikke sandt? Du er meldt savnet.
Og du er mistænkt for ulovlig besiddelse af våben.
- Følg venligst med på stationen. - Slip mig! Slip! Hodaka!
- Læremester! - Slap nu af.
Fortsæt videre.
Efter mange måneders regn, er solen endelig brudt frem.
- Det synes helt uvirkeligt. - Et meget pludseligt vejrskifte.
- Kl. 8 var temperaturen over 20 grader. - Mange områder er oversvømmet...
"Jeg så solskinspigen i en drøm."
- Omfanget af ødelæggelserne... - Det vil tage mange dage...
Alle virker lykkelige under den skyfri himmel.
- Se himlen. - Der er ikke en sky.
Jeg får helt tårer i øjnene.
Endelig er det blevet sommer.
Hvad laver du nu?
Hina...
ofrede sig selv.
Hina! Sig, at det er løgn. Hina... Hina!
Jeg har et enkelt spørgsmål.
Den pige, du var sammen med, var den 15-årige Hina Amano, ikke?
Ved du, hvor hun er henne?
Er Hina kun 15 år?
Er hun ikke 18 år?
Hun skrev forkert alder på sit cv for at få arbejde.
Hun var nødt til at arbejde, men hun er i den skolepligtige alder.
Vidste du ikke det?
Hvad? Så er jeg jo den ældste.
Hvor ynkeligt...
Ved du virkelig ikke, hvor hun er?
Fordi Hina... ofrede sig selv, har vi godt vejr nu.
Og ingen ved det. Jeg kan ikke holde det ud!
- Hvor er han besværlig. - Vi må have fat i en psykiater.
Solen skinner.
- Far, har du set ud af vinduet? - Ja, det har jeg.
Jeg drømte om Hina. Det er hende, der har givet os det gode vejr.
Tror du det? Det har du måske ret i.
- Undskyld, må jeg spørge om noget? - Hvad nu?
Må jeg ikke prøve at finde Hina? Det er min tur til at hjælpe.
- Jeg lover at komme tilbage igen. - Vi kan tale sammen herinde.
Fortæl hr. Yasui, at vi afhører ham nu.
Hej... vent!
Vent! Så stop ham dog! Stop ham!
- Ih altså! - Lad ham ikke slippe væk.
- Vent! - Stop!
Møgunge!
- Hvad fanden laver du? - Hvad bilder han sig ind! Efter ham.
Sådan noget lort!
Hodaka!
- Natsumi? - Hvad laver du?
Jeg er nødt til at finde Hina.
Hop op!
Sådan en møgunge!
Nagi ringede. Han sagde, at Hina var forsvundet, og at du var anholdt.
Hvor er han? Hos børn - og ungeforvaltningen.
Det er for grineren. Nu er vi efterlyste. Af sted.
Hvad så? Hvor vil du hen?!
Hvad? Endnu et besøg?
"Gæst: Ayane Hanazawa"
- Det er endnu en ung pige. - Han er virkelig populær.
- Nagi. - Ayane! Dejligt at se dig.
- Kana, det her er Ayane. - Hej.
Ayane, det er Kana. Det der er betjent Sasaki. Hun er min vagt i dag.
For vildt. Som en VIP'er. Det glæder mig at møde Dem.
Jeg er glad for at se jer.
- I må meget undskylde. - Ja, mon ikke.
Da jeg hørte det, holdt mit hjerte op med at slå.
Også mit. Men nu banker det igen. Vil du mærke, Nagi?
Ja, mon ikke.
- Undskyld. - Ja?
Det her er første gang, så jeg er lidt nervøs.
- Er her et toilet? - Nå... ja da.
Jeg skal nok gøre gengæld.
Det er så typisk, at du udnytter din ekskæreste.
Her. Kig væk, mens jeg tager tøjet af.
- Hr. Keisuke Suga. Tak for i går. - Er det nu Dem igen?
Dejligt, at det endelig er blevet sommer, ikke?
Jeg ved altså intet om den bortløbne dreng.
Må vi tage et kig på kontoret? Åh, det er jo oversvømmet.
Der er ikke nogen dernede.
Det er faktisk ret pinligt...
Stak han af? Fra politistationen?
- Et højhus i Yoyogi? - Det var der, hun blev solskinspige.
Hun sagde, at hun fik forbindelse til himlen deroppe på taget.
Så hvis jeg tager derhen, skal det nok...
Åh nej!
Du der på knallerten! Stop!
Hold fast!
Helt ærligt! Natsumi!
Er jeg ikke bare god? Jeg er som født til det her.
Måske... skulle jeg søge ind hos færdselspolitiet.
Jeg tror ikke, at de ansætter dig nu.
Jeg vil tro, at drengen stak af fra os -
- fordi han ville finde den pige, han var sammen med.
Det er en underlig historie.
Han sagde, at hun forsvandt, for at vi andre kunne få godt vejr.
- Hvad? Politiet tror da vel ikke... - Nej, det gør jeg ikke.
Men han ødelægger sit eget liv nu.
Bare for at møde en pige.
Jeg må sige, at jeg bliver lidt misundelig.
Og hvorfor kommer du her og fortæller mig det?
- Hr. Suga... - Hvad?
- Er der noget galt? - Hvorfor?
Fordi du...
græder.
Det ser skidt ud!
Vi hopper ud i det!
Jeg kan ikke køre videre. Hodaka, løb bare.
Tak, Natsumi.
Hodaka!
Løb!
Hina... Hina... Hina... Hina!
Hina, er du deroppe? Hina!
Hør her, Hodaka. Det bliver godt vejr nu.
Sig ikke noget. Du har jo ikke spist noget i tre dage.
Gør det ondt? Er du stukket af? Tokyo er ikke sjov i regnvejr.
Så er du yngre end mig. Jeg fylder 18 i næste måned.
Er du sulten? Bare sæt dig ned. Hvad synes du om Tokyo?
Nu, jeg tænker over det, har jeg det faktisk ret godt her.
Det er jeg glad for at høre. Jeg er så glad for mit job som solskinspige.
Så mange tak, Hodaka.
Der er nogen nede på skinnerne.
- Hvem er det? - Hej, du der! Det er farligt!
- Hvad laver du der?! - Det er farligt. Kom væk.
- Se lige! - Hvad laver han der?
- Der løber nogen deroppe. - Hvorfor fanger de ham ikke?
Undskyld, undskyld. Hina, du må virkelig undskylde!
Jeg fik dig til at skabe godt vejr. Du påtog dig hele ansvaret.
Sig mig, Hodaka.
Vil du gerne have, at regnen holder op?
- Hr. Suga? - Jeg har ledt efter dig, Hodaka.
- Hvorfor? - Er du klar over, hvad du har gang i?
Hina er væk. Det er min skyld. Jeg bad hende være solskinspige.
- Hodaka, du... - Det er min tur til at hjælpe hende.
- Jeg er nødt til at løbe. - Vent lidt!
- Hvor skal du hen? - Over på den anden side.
- Hvad mener du med det? - Hun er oppe i himlen.
Jeg tager brandtrappen. Jeg er nødt til at hjælpe hende.
Tag dig sammen!
Slap af, dit fjols.
Skynd dig tilbage til politistationen. Du har jo ikke gjort noget.
Hvis du bliver ved med at stikke af, bliver det kun værre. Det ved du godt.
Mistænktes bil er fundet. Vi eftersætter ham.
Bare rolig, jeg går med dig. Lad os forklare det hele sammen.
- Slip mig! Slip mig nu! - Slap af!
- Så slip mig dog! - Møgunge!
Lad mig være!
- Hodaka. Det der... - Lad mig gå op til Hina.
Hodaka Morishima. Smid pistolen!
Hej... Vent lige lidt.
Det hele er en misforståelse. Lad mig forklare.
Ikke, Hodaka?
- Du... - Morishima, smid pistolen.
Tving mig ikke til at skyde.
Hold nu op, Hodaka. Læg pistolen.
Hvad er der galt med jer? Han er bare et barn.
Lad mig gå! Hvorfor lader I alle sammen bare som ingenting?
Jeg vil jo bare gerne...
se hende igen!
Jeg fik ham!
- Slip mig! - Det der gør I bare ikke mod ham!
Dumme svin!
Hodaka, stik af!
- Stop! - Hodaka.
Nagi!
- Hvad... - Hodaka, der hele er din skyld.
Få min søster tilbage!
Kære guder... Hjælp mig, hjælp mig, hjælp mig.
Himmel... fisk?
Hina!
- Hina! - Hodaka!
- Hina! Hop!
- Jeg fik fat på dig. - Hodaka!
- Hold godt fast! - Ja.
- Hina! - Hodaka!
- Hina, lad os tage hjem. - Men så bliver det dårligt vejr igen.
Det gør ikke noget. Du er ikke solskinspige mere.
Jeg er ligeglad med, om himlen er blå. Jeg vil hellere have dig.
Vejret... kan opføre sig lige så tosset, det vil.
Du skal bede for dig selv... Hina.
Ja...
Hodaka.
Det begyndte at regne igen, og det holdt aldrig op.
Og ganske langsomt blev Tokyo oversvømmet.
Og her tre år senere regner det stadig.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Morishima!
- Du har været i Tokyo, ikke? - Øh... ja.
Spørg ham. Det er nu eller aldrig.
Det skulle vel ikke være...
Der er noget, jeg længe har villet spørge om.
Din første kærlighedserklæring?
I Tokyo... altså...
Er det rigtigt, at du er efterlyst af politiet?
Hvad?
Den sommer for tre år siden...
blev jeg anholdt og stillet for en domstol.
Jeg fik en betinget dom, som gjaldt til efter min eksamen.
Øen, mine forældre og skolen...
havde ikke ændret sig, da jeg kom tilbage.
Men jeg ventede kun på den dag, hvor gymnasiet var slut.
Siden da...
har jeg ikke set Hina.
Jeg aner ikke, hvordan jeg får det, når jeg ser Tokyo igen.
Ligesom jeg heller ikke aner, hvad jeg vil sige til hende.
Vejrudsigten for Kanto i morgen er atter regn.
Jeg må hellere finde mig et job.
"Jobopslag"
"Brødpakkeri med butik"
Højeste temperatur er 15 grader eller måske lidt varmere.
"Uddannelse i ny geologi"
Nå ja, jeg kunne jo søge på...
"Vejrpigen" "Vi tager os af vejret."
Den er der stadig.
Det var en, der ville have bestilt solskinspigen for to år siden.
Næste stop er Takashimadaira.
Jamen dog. Kommer du alene? Hvor er solskinspigen?
Hun er ikke solskinspige længere. Det ville jeg bare fortælle Dem.
Det behøver De ikke.
De er flyttet. Før boede De i den gamle bydel.
- Hele området står under vand nu. - Det gør mig ondt.
- Det kan du da ikke gøre for. - Næ...
Faktisk lå den del af Tokyo under havet før i tiden.
Indtil for omkring 200 år siden.
I gamle dage var Tokyo blot en bugt.
Det ændrede menneskene og vejret lige så langsomt.
Så på en måde er det bare vendt tilbage til det oprindelige.
Hvad er der med dig? Har du tænkt på det i tre år?
Hvad mener du?
Du skal på universitetet, og så opfører du dig som et barn.
Men vi to...
Tror du selv på det? At I to ændrede verden?
Sådan noget sludder, dit fjols. Vær ikke så arrogant.
Se, jeg har været på date med min datter.
Selvom Natsumi og Nagi fyldte lidt meget.
Tag dig sammen og mød hende. Hvorfor har du ikke gjort det endnu?
Jeg har jo haft en betinget dom.
Hun har heller ingen mobil. Og så er jeg nervøs.
Jeg aner ikke, hvad jeg skal sige.
Regn? Hvor er du blevet stor.
Smut med dig. Jeg er nødt til at få lavet noget.
- Skynd dig nu hen til hende. - Undskyld forstyrrelsen.
- Du er altid velkommen. - Hej...
Tag det ikke så tungt, unge mand.
Verden har altid været af lave.
Næste stop er Hamamatsu-cho.
- Du er altid så positiv. - Jeg glæder mig til vores picnic.
Så det lå oprindeligt under havet?
Og verden har altid været af lave.
Det er altså ikke nogens skyld, at verden er, som den er.
Er det dét, jeg skal sige til hende?
Nej, sådan er det ikke! Nej, slet ikke!
Den dag... ændrede vi verden.
Jeg valgte hende. Jeg valgte denne verden. Jeg valgte at leve her.
Hina!
Hodaka!
Hodaka, hvad er der galt? Er du okay?
Ja... Hina, jeg er sikker på...
at alt nok skal blive godt.
Tekster: Mette Holm Oneliner